Независимо от обществено-политическите промени в края на 90-те години на XX век, които "прекроиха" и официалния празничен календар на българите, Денят на труда – 1 май, се отбелязва с подобаваща тържественост. И до днес много хора го свързват със социалистическото минало на страната ни, други го възприемат като историческа дата, която напомня за началото, поставено на 1 май 1886 г. в САЩ, когато е проведена мащабна национална стачка с искане за въвеждане на официален 8-часов работен ден. Неизменна част от българския Първи май е маршът "Дружна песен", една от музикалните емблеми на Деня на труда.
"Дружна песен днес да екне,
песен, песен на труда!
На сърца ни да олекне,
да живей, живей труда!"
Така започва текстът на "Дружна песен", написан е от Георги Кирков – известен поет и публицист. Не толкова популярно е името на създателя на музиката – Георги Горанов, роден в Кюстендил през 1882 г., потомък на бежанци от македонското село Вирче, Пехчевско. На 5-годишна възраст Георги вече свири на бащината си тамбура. През 1898 г. постъпва в Кюстендилското педагогическо училище, където събира свои съученици в струнен оркестър. Връстниците му са записвали в своите спомени, че той обучавал всички – обяснявал нотните стойности, помагал при разучаването на пиесите и дирижирал състава. Този оркестър изпълнявал и негови творби. През 1900 г. в Кюстендил пристига чехът Карел Махан като преподавател по пеене в същото училище, диригент на училищен хор, оркестър, църковен хор и любителски мъжки хор. Човек с големи познания, Махан създава изключителен интерес у Горанов към цигулката и музикално-теоретичните дисциплини. През 1902 г. младежът заминава да учи в Загреб, но не успява да завърши. Завръща се в родината си, тъй като здравословното му състояние силно се влошава. Умира от туберкулоза на 23 години. Оставя неголямо наследство от пиеси за мандолинен оркестър, хорови песни и др.
Той написва емблематичния марш "Дружна песен" през 1900 г. по стихотворението "Песен на труда" на Георги Кирков, публикувано в "Червен народен календар". Песента е изпълнена за първи път на 24 май 1903 г. На площада в Кюстендил се строява мъжкият хор при дружество "Класово съзнание". Дирижира Георги Горанов, тогава 21-годишен. През следващата година песента е пренесена в София, разучена е от студентски хор и изпълнявана при различни поводи. Издадена е в отделна книжка и разпространявана в работническите среди. По-късно ще звучи по стачки, митинги, демонстрации.
От 2 до 7 август ще се проведе третото издание на Международния джаз фестивал "Д-р Емил Илиев" в Боровец. Музикалният форум вече е традиция в културния календар на планинския ни курорт. Според директора на фестивала д-р Татяна Илиева "Енергията на..
Гайдата е един от най-характерните народни инструменти в българския фолклор. Звукът ѝ е добре познат на Балканите, но може да бъде открит в мелодии и съвременни интерпретации на музиканти от редица държави из Европа, Африка през Австралия и дори..
Дуетът Chaz\'n\'Byanka записа нова песен. В "Стъпка по-близо" към Любомир Боянов и Василина Бянкова се присъединява и Даниел Петров, познат ни от групата Taking Heed. Зад създаването на тази песен стои една реална и много романтична история...
Приятели и почитатели и тази година ще почетат паметта на известния поп- и рок певец и композитор Георги Минчев, отишъл си от нашия свят преди 23 години...
Младият Цветелин Наков с огромно вълнение споделя своята първа песен "Не си отивай". Верен на своя прочувствен стил, Рафи Жамакорцян създава..