Дора Славова с арт провокация на тема биоетика
![](https://static.bnr.bg/gallery/cr/8a7e6277392107ceec204b87044036c5.jpg)
Провокативна изложба, озаглавена „Не докосвай!“ (Dont't Touch), откри в залата на Дружеството на бургаските художници Дора Славова. Биоетиката е голямата тема на проекта, посочи авторката:
"Заглавието отговаря на концепцията на изложбата-не докосвайте жената, не посягайте на нея. Пазете я вместо да й налагате рестрикции, унижения, забрани, за да е послушна. Биоетиката за мен ще е темата на ХХI век. Четох книгата на Симон дьо Бовоар "Вторият пол", която много ме впечатли-текст, писан 50-те години на миналия век и все още актуален. В този момент точно бяха протестите в Полша против забраната на абортите, както и големите демонстрации в Ню Йорк по същата тема и просто изведнъж в мен кристализира идеята за този проект и съотвено визията. Това е една инсталация, която се състои от 18 чисто бели дамски фигури като акцентът е на коремната област, където е женската утроба."В България проблемът не стои законово, но темата е дискусионна от морална гледна точка, добави Дора Славова.
Работата на Дора Славова е до голяма степен абстрактна, занимаваща се повече с афекта, отколкото с разказа. И тук както в по-ранни свои изложби, авторката използва строгостта на формата, за да пресъздаде обезпокоително усещане от безизходната ситуация, изборът, като човешко право и неговата насилствена липса.
![](http://static.bnr.bg/gallery/cr/58d8d833c5a0f087d80c79ebb79acc88.jpg)
![](http://static.bnr.bg/gallery/cr/c004401e47f573374af622a9f0ade2ae.jpg)
Повод за поставянето на темата за аборта отново на дневен ред е зачестилото в световен мащаб продължаващо свиване на правата на жените. Не липсват примери и за държави от ЕС – например Полша, където със съдебно решение от 2020 г. допълнително се ограничи достъпът до аборт, постановявайки, че жените вече не могат да прекратят бременност заради дефекти на плода. От 2006 г. след подкрепа на евангелистките лидери от Съединените американски щати в Никарагуа абортът е напълно незаконен и се наказва със затвор за жената и лекарите. Не по-малък проблем е абортът в Италия, където той е законово гарантиран, но всички 7 от 10 гинеколози отказват да извършат подобна интервенция, определяйки я за „грях пред Бог“. Подобна е ситуацията и в Хърватия. А хилядолетният ни исторически опит еднозначно ни показва, че ограничаването на правото на аборт води до смъртта на хиляди жени всяка година като следствие от принудата да търсят алтернативни методи и лица за преодоляване на забраната. Биоетиката, неподозирано дори, повече от всякога ни поставя пред непредвиден от никого кръстопът, посочва авторката.